fordította: lapishun
[Cinderella and Four Knights]
- A fejem!
- Milyen fura álom!
- Aú!
- Istenem, elment az eszem!
- Várjunk, minek örülök ennyire?
- Megőrültem!
- Istenem, tényleg elment az eszem!
- Gyerünk kislány, szedd össze magad!
- Mi az?
- Eun Ha Won! Jól vagy?
- Ha Won!
- Csak egy kisebb ütés érte.
- Magához fog térni?
- Igen, de még alszik.
- Akkor elszállíthatjuk egy szöuli kórházba?
- Igen, ha van intézet, ahova tartozik, minden további nélkül.
- Nemsokára magához fog térni.
- Akkor megyek intézem a kijelentkezést.
- Rendben.
- Igen, Ha Wont kisasszonyt elviszem Szöulba,
azt hiszem egyedül kell hazamennetek.
- Jól van. Legyen így.
- Nem kell agódnotok.
- Azt mondta rendben lesz. Elviszi magával Szöulba.
- És mi? Nem megyünk vele?
- Csak egy kisebb ütés volt,
azt kéri, hogy otthon várjuk meg őket.
- De hogy eshetett el pont a mosdóban és verhette be a fejét?
- Komolyan olyan...
béna ez a lány.
- Pakoljunk össze és menjünk haza!
- Jól van, úgysem tudnánk mit kezdeni magunkkal itt nélküle.
- Nem mész pakolni?
- Mi?
- Már összevan.
- Én is összeszedem a magamét.
- Várj meg!
- Elnézést!
- Ó, felébredt?
- Milyen nap van?
- 15-e.
- Mi a...
még egy nap sem telt el?
- Tessék?
- Mármint amikor ilyesmi történik valakivel,
akkor napokra vagy hetekre elvesztik az eszméletüket.
- Nem ez a szokásos?
- Magával nem ez a helyzet. Ne aggódjon!
- Jól vagy?
- Igen, azt hiszem.
- Nagyon aggódtam, mikor megláttalak a padlón kiterülve.
- Aggódtál? - Nagyon is!
- Ó! Hol vannak a többiek?
- Yoon Sung hozott el, nagyon sietve indultunk.
- De mondd, Ja Young!
- Amikor valaki így elájul és agyrázkódása van,
nem szokott elfelejteni mindent, ami előtte történt?
- Miről beszélsz?
- Semmi, felejtsd el!
- Tényleg jól vagy? - Igen, jól.
- Nagyon aggódtam önért. Örülök, hogy jobban van.
- Sajnálom, hogy aggódnia kellett...
- Siessünk vissza a többiekhez, ne várjanak ránk!
- Nem, visszamegyünk Szöulba, meg kell vizsgálni a lábát!
- Már foglaltam időpontot a Haneul Csoport legjobb orvosánál.
- Itt csak elsősegélyt nyújtottak, nem vizsgálták meg a lábát.
- Elsősegély?
- Azt mondták, biztosan kificamítottad.
- Ó, még ez is?
- Szálljon át ebbe, kérem!
- Minden ruháját itthagyta.
- Milyen nyálas.
- Miért foglalkozik ilyen apróságokkal?
- Mit csinálsz?
- Semmit.
- Menjünk!
- Mi lesz a többiekkel?
- Másik kocsival mennek, valószínű, már úton vannak.
- Ó, jól lerövidítettem a vakációt.
- Semmi baj, kisasszony!
- Amúgysem jöttek volna el, ha maga nem veszi rá őket.
- Mi az?
- Nem igazán bírja az alkoholt!
- Alig ivott valamit, szinte rögtön kidőlt.
- Új oldalát mutatta meg!
- Kérem... fele.... felejtse el, amit látott!
- Ó, egészen belepirult!
- Gondolom, a kisasszony jól bírja és nem is ivott olyan sokat.
- Igen, alig...
- Akarom mondani nagyon is részeg voltam tegnap!
- És emiatt semmire sem emlékszem, ami tegnap este történt.
- Miért, történt valami?
- Nem, semmi.
- Akkor mire kellene emlékeznie?
- Hát.. izé...
- Egyszerűen csak nem emlékszek semmire.
- Meghúzta az ínszalagját a bokájában.
- Nem súlyos sérülés,
de az elkövetkező pár napban vigyáznia kell rá!
- Rendben, köszönöm.
- Használt már mankót korábban?
- Elsőre kényelmetlennek tűnhet, de a hozzászokik, nagyon is hasznos lesz.
- Most már elmehetünk? - Igen.
- De egy hét múlva visszavárom!
- Addig is vigyázzon magára!
- Úgy lesz.
- Menjünk!
Szervátültetési Központ.
- Szervátültetés?
- Nem lesz könnyű donort találni.
- Értem.
- Legjobb lenne mihamarabb elmondani a családnak,
hátha akad köztük megfelelő...
- Ellenzi.
- Sajnos mással nem bíztathatom magukat.
- Várniuk kell egy megfelelő donorra.
- Rendben, kérem jelezze, ha találnak!
- Jelezni fogok.
- Mondja csak... - Igen?
- Semmi. Menjünk!
- Beszélnünk kell.
- Miről?
- A tegnap éjjelről...
- Ó, arról?
- Csak tegyünk úgy, mintha semmi sem történt volna.
- Mi?
- Egyszerű. Nem történt semmi.
- Rendben?
- Mi az?
- Történt valami?
- Nem, semmi.
- Eun Ha Won!
- Jól vagy? Gipszet is kaptál?
- Igen, de csak pár napra.
- Jól vagyok.
- Biztos nagyon rossz lehet!
- Nagyon fáj?
- Csak ínhúzódás, semmi komoly.
- Óvatosabbnak kellene lenned!
- Majd én gondoskodom rólad.
- Még ha nem is a menyasszonyod?
- Kislány, bízd rám magad! - Nem!
- Csak még nem szoktam meg a mankót, nem lesz semmi bajom.
- Majd én segítek, kisasszony!
- Akkor megfogná ezeket?
- Miért menekült el ilyen gyorsan előlünk?
- Mi ütött belé?
- Menjünk, hazaviszlek!
- Köszönöm! Ha Won kisasszony, rendben van?
- Igen, visszavittem a házba.
- Pihenni akartam egy kicsit a gyerekek nélkül,
helyette majdnem lebuktam.
- Meddig óhajt titkolózni, elnök úr?
- Nem tudom. Míg meg nem halok?
- Drágám! Hogy mondhatsz ilyet?
- Elhagyhatja a kórházat?
- Az állapota napról napra rosszabodik.
- Nem sok idő és a mája feladja a szolgálatot.
- Csak egy dolog segíthet
- Jól van már.
- Nem iszok többé. - Átültetésre van szüksége.
- Felkerültem a donor listára.
- Így van, de kétséges, hogy mikor jut hozzá...
- Előbb-utóbb sorra kerülök.
- Nem igaz?
- Elnök úr!
- Mi haszna lenne világgá kürtölni, hogy beteg vagy?
- Menjünk!
- Igenis.
- Majd én hozom.
- Köszönöm.
- Nem szükséges. A munkám része.
- Boldog lennék, ha ilyen fiam lehetne.
- Megtisztel, uram.
- Történt köztetek Ha Wonnal tegnap este valami?
- Mi? Miért?
- Furán viselkedtetek az előbb.
- Nem tudom, mire gondolsz.
- Mintha Ha Won elmenekült volna előled.
- Biztos szégyelli magát, amiért hanyatt vágódott egy szappanon.
- Lehet. Mind sokat ittunk. Még mindig fája fejem.
- Igen.
- Előttem is nehéz éjszaka áll még.
- De nagyon cuki vagy, mikor iszol.
- Ne szórakozz!
- Komolyan! Rég láttalak már úgy mosolyogni.
- Valóban?
- Ez az ön apjának a háza?
- Igen.
- Az apja itthon van?
- Nem, üzleti úton van.
- Értem.
- Kik maguk?
- Nem fontos. Majd máskor visszajövünk.
- Kik voltak ezek?
- Nem tudom, talán apa ismerősei?
- Rendben leszel?
- Igen, bemegyek, és pihenek.
- Jól van.
- Köszi, hogy hazakísértél.
- Rendben, hallgatom.
- Komolyan?
- Azonnal megyek.
- Történt közteltek Ha Wonnal tegnap este valami?
- Mintha elmenekült volna előled.
- Tudtam, hogy ez lesz.
- Ne segítsek?
- Épp át akartam öltözni.
- Hű! Ez mind Eun Ha Wonnak lesz?
- Igen, beteg a lelkem, hát ennie kő!
- Igaz-e?
- Persze! Majd én elviszem neki.
- Óvatosan, úrfi! - Rendben.
- Lehetetlen! Borzasztó!
- Hé, miért nem hoztál ruhát? Azért mentél!
- A szekrényed maga a divat ősellensége.
- Egy normális darabod sincs!
- Nem igaz. Egy halom jó cuccom van.
- Várj csak! - Hova mész?
- Ruháért.
- Megijsztettél!
- Majdnem mindent leborítottam miattad!
- Mit akarsz? - Eun Ha Wonnak hoztam.
- Fontos, hogy egyen!
- És te?
- El kell intézzek pár dolgot.
- Tűnj már az utamból!
- Vigyázz már!
- Fenébe már...
- Jól van, tádám! Reggeli!
- Kang Seo Woo! Nagyon rendes tőled!
- Nem én csináltam.
- Tudom. Biztosan Beolgyo asszony készítette.
- Nagyon gondoskodó.
- Nem lehet elég gondos...
ha az étvágyadat nézzük.
- Fura. - Micsoda?
- Miért csak csipegetsz?
- Nem igazán van étvágyam.
- Mi?
- Semmi bajom.
- Akkor hogy lehet? Hogy hogy nincs étvágyad?
- Valami másod is megsérült a lábadon kívül?
- Nagyon beverted a fejed?
- Agyrázkódás következménye lehet?
- Mondom, hogy jól vagyok.
- Komolyan? - Igen.
- Finom.
- Látom halálra kell zabálnom magam, hogy megnyugodj.
- Ápolsz, míg beteg vagyok. Köszönöm!
- Majd fellépésem lesz, nem leszek itthon egész nap.
- Semmi baj, elleszek.
- Tényleg? - Persze!
- Eun Ha Won!
- Mosakodtál már ma?
- Nem. - Ejj!
- Látod? Nem vagy jól!
- Tessék, legalább az arcod töröld meg!
- Mi az? talán áztassam be neked?
- Nagysegítség lenne!
- Add idde a telefonod! - Minek?
- Miért veszed el csak így a....
- Változtasd már meg a feloldó kódot!
- Mit csinálsz?
- Letöltök pár játékot, hogy legyen mivel játszanod.
- Biztos unatkoznál egész nap.
- Komolyan?
- Egy csomót játszok, míg az öltözőben vagyok.
- Ezekkel nagyon jól el lehet ütni az időt.
- Köszi szépen!
- A jelenlegi helyezésével a listán,
legalább három évet kellene várnia.
- De ha lenne egy önkéntes donor,
akkor lehetséges lenne a műtét.
- Az elnök úr minden áron titokban akarja tartani a családja előtt.
- Igen, tudok róla.
- Sokan várnak donorra,
de sajnos sosincs elég.
- Biztos nagyon aggódnak érte.
- De eltitkolja az állapotát a családja elől?
- Igen, ez a helyzet.
- De ha egy lehetséges donorról kiderül, hogy rokon,
előrébb ugorhat a várólistán.
- Tessék?
- Kelenleg 200 élő, de klinikailag halott lehetséges donor van.
- És több ezren szerepelnek a várólistán.
- Ugyanakkor, ha az egyik donorról, kiderül, hogy rokona egy átültetésre várónak,
az illető a lista elejére kerül.
- Persze erről megfelelő papír szükséges.
- Egy ilyen igazolás beszerzése kissé költséges lehet...
de ugyanakkor megoldható.
- Mindent megér, hogy megmentsük valaki életét, nem igaz?
Menedzser
- Mondtam, hogy ma nem dolgozom!
- Hé, hol a fenében vagy?
- Teljesen elmacskásodom, ha egész nap itt kell üldögélnem.
- De hova ment mindenki?
- Mit leskelődsz már megint?
- Nem... nem leskelődtem.
- Figyelj!
- Mi az?
- Hát... izé... ami... múltkor éjjel történt...
- Számomra az volt az első.
- Mi?
- Életemben előszőr rúgtam be
és dőltem ki.
- És te? - Én?
- Hát..ööö...
- Tudod agyrázkódásom volt, szóval mindent elfelejtettem.
- Értem.
- Ezentúl figyelj oda, mennyit iszol!
- Ááá... mi ez?
- Sajnálom, hogy ennyi időt kellett a kórházban töltenünk,
jobbat érdemelnél.
- Ha szeretnél valamit, csak szólj!
- Szerinted azért maradtam veled, hogy utána vásárolhassunk?
- Vegyél magadnak valamit inkább! Nekem nincs szükségem semmire.
- Vegyem meg az áruház összes ruháját?
- Ezt fogom tenni, ha nem választasz valamit!
- Ó, drágám! Olyan bolond vagy!
- Ugye? Sosem állok le!
- Az nagyon szép, nézzük meg!
- Ajándékot keres?
- Igen, egy értékes ajándékot szeretnék.
- Figyelmébe ajánlhatom ezt, elég népszerű darab most.
- Nem, túl egyszerűek.
- Mennyi idős, akinek ajándékba szánja?
- Elég fiatal, jól állnak neki a világos színek is.
- Á, értem, akkor....
mit szól ehhez, asszonyom?
- Tetszik.
- Hát persze, fiatal vagyok...
lélekben.
- Nézzenek oda, nekem vesz ajándékot, mikor mondtam, hogy magának vegyen valamit!
- Miről van szó?
- Nézd meg magad!
- Mi ez?
- Egy paparazzi csinálta.
- Közzé fogják tenni, hogy barátnőd van.
- Miféle hülyeség ez? Nem igaz!
- Ugye, hogy nem igaz?
- Nincs köztetek semmi, igaz?
- A fotók elkészültek, nem tudunk mit tenni.
- Ha megjennek, csak tagadjunk mindent. Rendben?
- Holnap reggel fogják publikálni.
- Nem, nem kerülhetnek nyilvánosságra!
- Nehéz lesz, de át kell vészelnünk.
- De nem fogsz belebukni, ne aggódj!
- Végülis nem csókolózol a képeken, nem igaz?
- Csak annyit kell mondanod: nem járunk.
- Mondom: nem!
- Rá nem vagytok tekintettel?
- Nem szenvedett eleget Hyun Min miatt?!
- Megint át kell essen egy ilyen dolgon?
- Hé, mi van veled?
- Oldd meg valahogy! - Oldjam meg?
- Tudod, mennyire elszántak! Ismered, milyenek.
- Ráharapnak minden szaftos dologra.
- Igen? Akkor adjunk nekik valami sokkal szaftosabbat!
- Mi a fenéért tennénk ilyesmit?
- Ugye.. nem...
- De. Van ettől szaftosabb.
- Ne szaladjon el a képzeleted! Nincs meztelen fotóm!
- A szívem kihagyott egy ütemet!
- Mikor nőtt fel az én kis kedvencem?
- Térj már vissza a valóságba!
- Mi az? Nem emlékszik, mi történt?
- Tényleg csak a pia miatt csinálta?
- Ez nem igazságos!
- Vagy én képzelődtem.
- De jó, hogy elfelejtette, nem?
- De akkor sincs rendben!
- Fenébe vele! Szidjam le?
- De ha le is szidom, akkor sem emlékezne rá!
- Á, mindegy!
- Mi van?
- Mit csinálsz?
- Tádám!
- Hé, minek vettél ennyi mindent?
- Hálás vagy, mi?
- Én magam vágtam fel,
így fel tudod venni most is. Látod?
- Minek vágsz szét egy vadiúj nadrágot?
- Semmi baj. Csak így fogod tudni felvenni!
- Mi értelme volt ott elvágnod?
- Bele sem férek abba a nadrágba!
- Ne aggódj, épp ezért...
látod? Ruht is vettem.
- Akárhogy is... most már lesz pár hordható darabod.
- Világos?
- Komolyan...
- Mi az? Adjam rád őket?
- Ha azt szeretnéd... - Várj!
- Elég volt!
- Köszönöm. - Szívesen.
- Köszike!
- Elnök úr!
- Mi az? Azért aggódik, mert aggódom?
- Tessék?
- Az arcára van írva.
- Fel.. hívhatom őket?
- Nem, nem engedem.
- Nem tudom, mennyi ideig bírja még a testem,
de nem akarom csak a saját bőrömet menteni.
- De véleményem szerint akkoris... - Tudom, mit érez.
- De vannak dolgok az életben, amiket nem tehet meg.
- Vannak dolgok, amiket pénzért nem vehet meg,
bármennyit is áldozna rá.
- Mi az? Ennyire szánalmasnak tart?
- Nem, uram.
- Hálás vagyok, hogy egy ilyen nagyszerű ember mellett szolgálhatok.
- Keményen dolgozik.
- Biztosan maga is megértette már.
- Ami tegnap este történt...
- Ó arról? Tegyünk úgy, mintha semmi sem történt volna!
- Mi?
- Egyszerű? Nem történt semmi.
- Rendben?
- Mi van velem?
- Ó, komolyan!
- Micsoda férfi ilyen, aki pár pohártól így kikészül?
- Miért nem emlékszel, mit tettél?
- Jaj, ne!
- Várjunk, miért bújkálok?
- Mi a fene ez?
- Hé, Eun Ha Won!
- Kinyitnád az ajtót?
- Hé, mit csinálsz?
- Ssss! - Mi az?
- Segíts gyorsan!
- Mit csinálsz? Ennyire fáj?
- Gyorsan, befele! - Mi az? Miért?
- Gyorsan! - Miért?
- Most komolyan... - Az ajtót!
- Az ajtót?
- Minek járkálsz fájó lábbal?
- Jól vagy?
- Igen.
- Mi ez? Várj egy kicsit!
- Miért lennék a barátnőd? Még az eljegyzésünk sem volt igazi!
- A munkáltatóm vagy.
- Miért vagyok ilyen kedves vele?
- Add a kezed!
- Jól vagy? - Igen.
- Mit csináltál kint?
- Ó... cska levegőzni akartam.
- köszi!
- Mit csinál?
- Ezzel tekerjük be!
- De miért öltöztél így?
- Mi ez a szerkó? - Mi van vele?
- Ez függöny-stílusnak hívják.
- Hogy minek?
Banános tej
- Hogy koszolták eztet össze? Osztán mivel szedjem ki?
- Azt....adja csak ide, kérem!
- Ejj, úrfi! Nincs még kimosva!
- Majd kimosom rendesen.
- Nem, majd én.
- Nem. A mosás az én dógom!
- Adja szépen vissza!
- De mi a fene ütött magába, úrfi?
- Ez az én dógom!
- Mondtam, hogy majd én!
- Istenkém! Jól van, úrfi?
- Megsérült?
- Me nem eszik sose rendesen!
- Jól vagyok.
- De úrfi, örülök ám, hogy egy kevesebbet kórincál odakün!
- És az orcája sem olyan elnyűtt, mint aki szellemet látott.
- Valóban? - Igen.
- Na, igan.
- Tessék.
- Ettő én is friss leszek?
- De minek hoztam magammal?
- Nem mintha bizonyítékra lenne szükségem, hogy metörtént.
Alszol?
Gyere ki az erkélyre egy kicsit!
- Tádám! - Mi ez?
- Éjféli nasi? - Ülj le gyorsan!
- Ó, tényleg megkívántam!
- Nagyon jó vagy!
- Sült csirke? Imádom!
- Honnan tudtad, hogy szeretem?
- Isteni!
- Meghatódtál, igaz?
- Ezért vannak odáig értem a csajok.
- Már megint belédzúgott valaki?
- Mintha olyan fura lenne!
- De mostanában nem vagy túl népszerű!
- Miről beszélsz?
- Mégis ki szeretne egy magadfajtát?
- Talán Hye Ji?
- Akár ő is.
- Hé! Hogy lehetsz ilyen bunkó?
- Mi van? - Tudod jól, hogy Hye Ji szeret téged.
- Szerintem nagyon is bátor.
- Őszintén kifejezi, mit érez. És mindent megtesz érted.
- Tudod te, milyen nehéz az?
- Olyan, mint egy fa.
- Mélyre növesztette a gyökerét,
és egy tapottat sem mozdul, hiába rázzák.
- És én?
- Te....
te vagy a szél, aki össze vissza fúj, tekintet nélkül rá.
- Egy szélhámos!
- Kíváncsi vagyok, én képes vagyok-e rá.
- Szerinted nekem menni, ami neki?
- Sosem volt időm randizni, mindig lefoglalt a munka és a tanulás.
- Szóval nem nagyon értek az ilyesmikhez,
de akkor is meg tudom mondani, hogy őszinték az érzései.
- Hye Ji tényleg szeret téged.
- Ne egyél többet. Elhízol!
- De néha rajtad is látok hasonlót.
- Micsodát?
- Ahogy Hye Jire nézel.
- Annyira durván bánsz vele,
de néha meg olyan gyengéden nézel rá.
- Nem vagyok ennyire komplikált.
- Jó, de ne feledd,
egy fa sem áll örökké.
- Ne bánd meg később!
- Zabálj csak!
- Hé!
- Beteglátogatóba megyek, szóval ne legyen túl hivalkodó!
- Értem.
- Tessék!
- Boldog vagy?
Kang Seo Woo lány egyenruhában szökött ki az iskolából!
- Nagyon jól sikerült!
- Mindegy... ne beszéljünk erről többet!
- Komolyan, olvasd csak el!
Kang Seo Woo mindenen jól áll!
Olyan cuki!
Ó, a szemem!
- Látod? Mindenki megőrül érte!
- Várj, komolyan?
- Látod? Imádnak, bármit csinálok.
- Igazán... büszke lehetsz magadra!
- Büszke vagyok rád!
- Lehet azt kellett volna mondanom, hogy járunk.
- Hogy vagy?
- Szia! Hát te?
- Eljöttem megnézni, hogy vagy.
- Ó, köszi!
- De semmi komoly bajom nincs.
- Gondoltam itt úgysem kapsz senkitől,
úgy hogy hoztam virágot.
- Hű! Köszi!
- Nagyon szépek!
- Ó, bejössz velem egy kicsit?
- Köszi.
- Erre!
- Szóval ez a szobád?
- Igenis, meg nem is.
- Nagyon szép. Az elnök úr nagyon megbecsül.
- Igen, mondhatjuk.
- Köszönjük szépen, megcsináltam volna!
- Ezzel a lábbal, ne tréfálkozzál!
- Később jövök és kitakarítok.
- Rendben, köszönöm.
- Akkor jó csevegést!
- Egyél csak,Hye Ji!
- Úgy tűnik nagyon szeretnek téged.
- Engem?
- Ugyan, dehogy.
- Tudod, néha irigyellek.
- Nagyon jól kijössz a fiúkkal.
- Ó, ez csak a látszat.
- Nagyon is sokat veszekszünk.
- Bocsi.
- Viszket a fejem, pár napja nem tudok hajat mosni.
- Szeretnéd, hogy segítsek?
- Á, nem fontos. A bokám fáj, nem a kezem.
- Jól van akkor. Menj csak!
- Bocsi, sietek.
- Alszol?
- Mit csinálsz?
- Kifelé!
- Beszélnünk kell.
- Nincs mit mondanom.
- Nem tehetek úgy, mintha semmi sem történt volna.
- Ne csináld!
- Mit jelentek neked?
- Barát vagyok?
- Vagy.. egy halott barátod kishúga?
- Nincs köztünk semmilyen kapcsolat.
- És ez sem jelent semmit?
- Ha tovább folytatod,
soha többé nem látsz viszont.
- Nem mész?
- Akkor én megyek.
- Van itt valaki? Segítenél?
- Istenem!
- Hé! Mi a fenét csinálsz?
- Mi történt?
- Nos... izé...
- Hajat akartam mosni és...
- Bocsi, de idehívnád Beolgyo asszonyt?
- Elment valahova.
- Ó, komolyan?
- Akkor.. ne hargudj, de...
- Tudnál segíteni?
- Várj egy kicsit!
- Köszi.
- Köszönöm.
- Hé, ugye.... - Mi az?
- Nem így akarsz kimenni, igaz?
- Ó...
- Hű.. sosem gondoltam volna, hogy ezt fogom csinálni.
- Köszi.
- Hé, a szemem!
- Jól van már!
- A fülem! A fülem!
- Ne hisztizz már ennyire!
- Hé! Mit csinálsz?
- Megszárítom, maradj már nyugton!
- Meg tudom csinálni magamnak, nem kell!
- De fáj a lábad, majd én megcsinálom.
- Mondtam, hogy majd én.... majd én.
- Majd én, mondom.
- Csak panaszkodni tudsz.
- A hajszárít a fürdőben van.
- Ó, köszi.
- Várj egy kicsit!
- Ha így folytatod,
sosem látsz többé.
- Hye Ji!
- Mi a baj?
- Mondtam, hogy ne bántsd többé!
- Kinek képzeled magad? Mi közöd hozzá?
- Nagyon is van köze hozzá.
- Én...
nem akarok többet sírni miattad.
- El akarok...
szakadni tőled.
- El fogadsz
magad mellé?
fordította: lapishun www.a-pop.hu